Begivenhederne i denne film er baseret på de tilståelser af den irske fange Alexander Pearce,
deporteret for at stjæle sko, henrettet for mord i Hobart Town i 1824.
Selv før Pearce var hængt for mord,
var hans historie allerede fortalt overalt i kolonierne.
Få måneder efter hans død nåede nyheden London.
Uanset, hvad der blev sagt og hvad der fortsat bliver sagt om ham,
Dette er en kendsgerning:
Alexander Pearce, en irsk fange holdt fanget på Sarah Island,
to gange har han gjort Det ufattelige,
det utilgivelige.
Han er undsluppet.
Første gang han gjorde det var sammen med syv andre fanger,
anden gang med en enkelt følgesvend.
Der var kannibalisme ved begge flugter,
og hver gang var Pearce den eneste overlevende.
Han blev henrettet for mord i Hobart Town
den 19. juli i året 1824.
Men før han døde tilstod han.
Først mod den person der tog ham til fange,
Løjtnant John Cuthbertson,
og endelig til mig, Philip Connolly,
præsten som fulgte ham til Galgen.
Dette er historien om de begivenheder...
Men vagterne kan ikke læse Ved du
Jeg frygter, at mænd som os,
stadig er sjældne her.
En Ø med sjælden skønhed, Højærværdige Button Wood.
Men først noget at drikke.
Du er ved at blive dygtig Mr Connolly,
det bliver en katolsk procession mod den galge.
Ja, Løjtnant Cuthbertson.
Det er en mørk ting, ved du,
at en af Hans Majestæt statsborgere er en kannibal!
Ja, de europæisk vilde. - Præcis.
Jeg kan forstå, at Alexander Pearce Søgte deres firma?
Jeg vil høre, hans tilståelse, ja.
Huh, farvel, Europa.
"Lad de onde forsage deres veje -- benægte syndige tanker,
bringe dem til Herren og han vil vise nåde. "
Isaac 55:7.
Lad mig vide, hvordan hr. Pearce Reagere på dit Bibel vers , vil du?
Hvordan tror du, Connolly ønsker denne proces,
set det fra den samme Katolske rede som Pearce?
Åh, han ønsker at se Pearce hængt. - Ja, det er kun naturligt,
øje for øje, tand for tand,
svarende til sult og ernæring.
Sult og mad?
Du ser alt for mange muligheder. Jeg vil vædde på, du
at der ikke er to steder længere fra hinanden end
den svage vugge Connolly kom fra og moderen der gav bryst til Pearce.
Mit navn er Connolly.
Dommeren sagde, at du ønskede en præst.
Alexander Pearce er, det dit navn, Er det korrekt?
Den hængning der venter dig, Pearce, så bekend og vise anger.
Så må det være sådan...
Så ,du er kommet for at se djævelen .
Dette er for at stjæle...
Jeg var en bedre mand før jeg kom her.
Jeg er her, så du kan tilstå, hr. Pearce.
Ja, jeg ved,
Det føles som om Jeg dør...
"Hvis vi siger, at vi er uden Synd , så narrer vi os selv
og sandheden er ikke i os... " - Han kommer fra sumpen,
Født i Monaghan, 6 miles fra hvor jeg kommer.
Et barn af fattige kår, fra begyndelsen havde han et hårdt liv.
På grund af mange tyverier blev han transporteret til Australien,
ved meningsløst gentagelse så endte han på Sarah Island,
Du store gud,
den sidste opgave for Guvanør Sorell.
Røvhul med en pisk!
Jeg foreslår, at du gøre mere end det bedste, Sir,
hvis du ikke ønsker at være den næste.
Velkommen til Sarah Island.
I er blevet sendt her til for den resterende del af jeres afsoning.
Der er ingen misforståelser her
Hvis du forsøger at undslippe vil du dø.
Bag ved denne yderpost
er en gold vildmark, hvor ingen nogensinde er kommet i gennem sikkert.
Dem, der har forsøgt er døde af sult,
eller død ved spyddet af en vild indfødt.
Hvis du har en stærk karakter, så vil vi, piske dig ned igen.
Under dit ophold her Vil du arbejde.
Arbejde hårdt, og du vil se mig tilpas.
Du vil ikke teste mine ord.
Fremad!
På Sarah Island, blev vi slået som dyr, og vendt mod hinanden.
De talte om frelse.
Men på Sarah Island vidste vi kun om grusomhed og lidelse.
Jeg siger. Det er nok.
Prøv at myrde en person, han vil enten dø eller kæmpe tilbage.
Sådan er det.
Det er, hvad der skete.
Vi tager væk nu! - Hvor?
Til Lucas båd, den er fuld af olie. Og bagefter så til Kina.
Hvor længe har i planlagt det? - Et stykke tid.
Sket er sket. - Vi har brug for mindst seks til båden.
Jeg tilslutter mig! - Også mig.
Jesus.
Jeg lover jeg ikke gør det! - Jeg er i Kina, før du, stodder.
Tror ikke vi kommer dertil med båd. - Bare videre !
Jesus! Hvem efterlod den musket!
De advarer øen. - Inden for de næste timer, så er de her, du ved bedre end det!
Hold din forbandede, du...
Vi går på land.
Hvor? - Mod øst, til Jeriko,
Vi har venner der. - Tilbage til Jeriko?
Hvorfor svømmer vi ikke direkte til Kina. - Damn,
Jeg kan også navigere på land som alle andre!
Tja, jeg vil ikke vente... - De kommer!
Vi talte om at stjæle en båd i havnen og sejle det væk.
Travers og jeg snakkede om det dag og nat.
Og hvilken tanker havde du om proviant?
Ingenting. - Ingenting?
Når muligheden opstod, var der lidt panik.
Vi tog noget brød. Men det var råddent
Jeg troede, at noget ville efterlade noget Men der var ingen føde der.
Ingen husdyr, intet i jorden.
Det er det golde land, og det gik vi ind i, alle otte.
Green Hill ,Navigatøren Travers, slagteren,
vennerne Kennerly Og lille Browns,
Dalton skarpretteren,
Bodenham,
Mather og mig,
med proviant til kun fire dage.
Vi rejste i løbet af dagen og hvilede om natten.
Først tørt område terræn med Åer,
gennem et forrevet landskab.
Vi holdt os væk fra Gordon River fordi vi var bange for at blive set.
Greenhill navigerede på grundlag af solen og stjernerne.
Han sagde, at vi gik øst .
Hver morgen håbede vi at se Jeriko.
Den fjerde dag var vores proviant opbrugt.
Den ottende dag nåede vi et stort bjerg.
Vi havde stadig økser, en kniv og flint, men intet spiseligt.
På hele turen havde vi ikke set noget vildt eller nogen vilde.
Stedet var helt tomt.
Den nat, var vi desperate.
Alt hvad vi havde at spise var vores læder.
Vi kogte striber af det i en gryde.
Smerten af sult var uudholdeligt.
Lille Brown var den dårligst stillede.
Han har altid været langsom, men den morgen kunne han næste ikke gå.
Hold tempoet!
Vi burde efterlade ham. - Jesus, mand.
Den sult æder os alle sammen op. - Du sinker os, fjols!
Ja, sikkert.
Han var helt grøn, fra top til bund.
Hvorfor vendte du ikke tilbage? De vidste allerede efter ni dage på vejen, at det var håbløst.
Greenhill og Travers gik sikkert rundt endnu.
Hvor er de nu?
Den næste morgen, da vi startede , vi var de fire første.
De går ad helvede til. - Ja, de har haft det bedre.
Jeg sejlede engang med en person fra Glasgow.
Han snakkede om et vrag ved Afrika. De var...
drevet rundt i uger uden noget mad og lidt vand.
Den yngste var syg og de skar ham op for kød.
De dræbte drengen?
At spise, således at resten kunne overleve.
Det er et måltid for mordere.
Bare det var så simpelt at holde sig i live, eller vi alle vil dø.
Mord er mord.
Vil du hellere blive spist så Mather? - Jeg ønsker ikke, et mord på min samvittighed.
De overlevede deres del, hvad foreslår du?
Vi spiser lille Brown, fordi han er langsom? - Nej,
Jeg foreslår, Dalton .
Han var frivillig som bøddel, og vi alle har følt hans pisk.
Jeg foreslår, at vi tager hans kød.
En mands liv for at resten kan overleve.
Det var rigtigt, Dalton havde pisket os alle,
Han var udskud.
Da Green Hill, sagde som han gjorde Så kunne jeg ikke tænke på noget andet.
Få det overstået, og spis.
For guds skyld, Pearce, vi er begge to irsk.
Vi er født sulten.
Gud forbandede denne koloni til hungersnød i Irland.
Et helt land med dårlig høst, hensynsløse store jordbesiddere, uden medlidenhed. Jesus, Mary og Joseph!
Men sulten er aldrig en grund til at dræbe, og spise en mand.
Jeg dræbte indledningsvis ikke... - Det interesserer mig ikke, hvem der først myrdede!
Vi taler om en dødssynd, Så du skal ikke lyve for mig, knægt.
Eller helvede bliver din destination. - Jeg lyver ikke.
Jeg var ikke involveret i hans død.
Hvad har du gjort, mand!
Greenhill gjorde alle til deltagere i det.
Han sikrede, at der ikke var nogen vej tilbage.
Derefter blev Kennerly og Brown, tilbage, men jeg vidste ikke deres plan.
Det var et forfærdelig sted.
Jeg gik videre og banede en vej for de andre, Kennerly og Brown fulgt med deres gryder.
Jeg havde kun gået en kvart mil også var de væk.
Greenhill kaldte på dem, men Han modtog ikke noget svar.
Vi troede, de var vendt tilbage, gennem Gordon floden, bange for at blive hængt.
Greenhill sagde, at det ikke giver mening, at følge efter dem. De ville aldrig nå tilbage.
Men jeg hørte at det er lykkedes.
De kom tilbage på basen på Sarah Island,
men et par dage efter døde de.
Helt nedbrudt af turen.
Hvad sagde de om os?
Ingenting. De var ikke længere i stand til at tale.
De vendte om, det er sandt!
Men ud over at tage vores gryder, tog de deres andel af Dalton .
De spiste hvad vi spiste.
Vagt!
Kan du læse? Hr. Pearce...
Overvej evigheden Jeg vil tage mig af det...
De omstændigheder forbundet gik til den kriminalitet,
blev anset som ekstrem rædsel.
Reporten, sammenlignede fangen med kannibaler,
og med legender om vampyrerne fra Moderne Grækenland i tankerne,
må vi indrømme, at vi ser på med frygt til det væsentlige, at Retten var
belastet med humant blod, der blev vedtaget at han havde levet af menneskeligt kød.
Åh, fortvivlelse over kolonien. Jeg håber, at din mand vil vise sin angrende vilje.
Hans redning afhænger af det...
Han var en citronsyre for retten, vil han ikke gøre det så
det er for dårligt, så vil han blive et monster!
Fortsæt, hr. Pearce.
Vi gik fire dage, bar ved land, og nåede en stor flod,
Vi troede, at det var Gordon floden.
Vi boede der en dag og to nætter, ledte efter en passage så vi kunne komme over.
Vi var en dag længere Hvis de kunne svømme.
Strømmen er stærk.
Hvis du giver op, Bodenham, Så er du tabt for os.
Jesus Kristus.
Kun en tilbage...
Det hjalp ikke.
På grund af ham blev vi der to nætter.
Efter det begyndte vi at gå igen.
Vi var færdig med floden, og vores vej mod øst var et virkelig helvede.
Vi var overbevist om, at vi fandt en løsning på...
nogen skelsættende som vi ville støde på.
De var vanskeligt og stejle. Vi klatrede det meste af dagen.
Og på toppen, så vi kun golde jorde, i miles omkreds.
Det var en skuffelse, men vi havde intet andet valg end at fortsætte.
Vi havde ikke mere noget kød, i to dage.
Vi var tilbage med sult, og kulde.
Flinten, Mather.
Jeg dræber dig nu hvis du har tabt den flint!
Jesus!
Fundet!
Se?
Den er ikke gået tabt.
Vi snublede videre i yderligere tre eller fire dage, jeg ved ikke helt længere hvor lang tid.
Jeg husker at jeg sad ved et stort fladt område
Mather kom til mig.
Lad os finde noget spiseligt. Come on.
Rejs dig op!
Der er intet at finde. - Bliv ved med at søge.
De vil myrde mig.
Hvad?
Ikke her. - Du vil ikke dø hold nu hovedet, mand.
Jeg ønsker ikke at dø. - Du vil ikke dø.
Når vi kommer tilbage vil Bodenham Være den der er død, hører du?
Jesus!
Hellere ham end os.
Vi spiste kun hjerte og lever denne her nat.
Vi havde tilstrækkelig Med forsyninger nu.
Vi besluttede os for at hvile en dag der hvor Bodenham blev myrdet.
Efter en dag, vi delte liget, og gik videre,
tre dage med sumpet jord, pejlende fra højre.
Da vi krydsede den første så kunne vi se miles væk.
På den anden side var der en sump, med en flod med træer på flodbredderne.
Vi stoppede der for natten, og i tre dage fulgte vi floden.
Vi så mange hjorte kænguruer, strudse.
Vi sagde, at vi hellere ville dø end at der er nogen af os der ville blive dræbt.
Broderkærlighed, nu, da der var dyr...
Vi kunne ikke fange dem, de var for hurtigt.
Og vores lagre blev opbrugt igen.
Lad os bare fortsætte selv.
Ser du hvilken røvhul Greenhill er.
Han ville dræbe sin egen mor hvis han skulle være sulten en dag.
Og? Hvad siger du, mand?
I morgen?
Sulten var tilbage.
Og broderkærligheden var borte.
Vi spiste de sidste dele af Bodenham.
Det var næppe nok til at tænke ordentlig.
Mather ville ikke være med.
Hans ide'var at koge nogle bregner.
Hvad?
Det er okay, mand! Vi sagde Ikke flere drab! - Sig det til ham!
Hold dine fingre væk fra ham.
Jesus...
Djævel...
Der er en mand lille lige der...
og grusom mod hinanden...
Med hans brækket hånd vidste Mather, at hans tid var kommet.
Bedre end mig nu.
Han insisterede på sit liv, mens det var klart, at han ville miste det.
Må Gud redde hans sjæl.
Ja...
Vi boede der i et par dage og derefter gik vi videre.
Hver af os tog en del af Mather med os.
Jeg var den næste det var kun et spørgsmål om tid.
Vi nåede til den anden gruppe af bjerge.
Der var intet der, og der var ingen ende på det.
Jesus!
Jeg blev bidt, af en helvedes slange, Jeg så den!
Er du sikker på det, mand?
Vi boede der i et par dage og undrede os mens Travers led.
Jeg troede han var døende, men Green Hill passede ham.
Han fik det bedre, i et stykke tid...
Travers var stadig ikke i orden, men da han kunne gå, gik vi om på den anden bjergkam.
Det var en uge efter mordet på Mather.
Efter vi kom over bjergkammen kom vi til en bred flod.
Travers kunne ikke svømme,
I to dage gik vi frem og tilbage For at se efter et vadested.
Derefter begyndte foden på Travers at blive sort.
Han havde stærke smerter.
Så Greenhill begyndte at bære ham.
Jeriko vil være efter den næste kam.
Lad mig blive her, jeg følger efter senere Lige nu er jeg bare et irritationsmoment.
Du kan godt, Du kan godt makker.
Sådan var det i to dage.
»Gå videre uden mig ' sagde han,
"så jeg kan dø i fred" sagde han.
En vej for ham og en anden til os stakkels bastarder...
Green Hill var totalt færdig, af at bære ham hele den vej
og Travers fik det kun værre.
Han lugtede af død!
Fortæl ham, fortæl ham, jeg er færdig!
Gå i bare videre.
Hvad!
Bare lad mig dø i fred!
Hellere ham end mig.
Ofringen af en mand for et højere godt formål. - Jeg kan fordelen, men hvor er den god?
Når sulten forsvandt var der igen broderkærlighed. - Det er et dårligt argument.
Tja, det forekommer mig, at en fuld mave Vil være en prioritet til "god"!
Efter hvad jeg var vidne til, kan ingen nogensinde vide, hvad sult kan få dig til.
Giv os din tilståelse, Alexander Pearce, uden den vil der ingen tilgivelse være.
Travers blev spist, ligesom de andre.
Da vi forsatte tog vi så meget af ham med, som vi kunne bære.
Travers tog fejl.
Der var intet, på den anden side af bjerget.
Jeg tvivler på, at nogen af os levende vil nå havnen.
Kan du høre mig?
De finder vores knogler her ved siden af benene af Travers.
Green Hill begyndte at blive underlig.
Jeg holdt øje med ham efter det.
Jeg forsøgte at peppe mig selv op,
og tænker, at vi snart må finde en beboet del af landet snart.
Vi havde gået virkelig langt.
Han gloede mere på mig end ellers, og havde altid øksen med på ryggen.
Han havde den under sit hoved, når vi hvilede.
Vi levede af resterne fra Travers.
Når disse var opbrugt så fortsætter vi med tomme maver.
Efter Fire dage var den sult tilbage,
værre end før.
Det var klart:
En af os ville dø.
Green Hill ventede på et tidspunkt af uopmærksomhed med henblik på at dræbe mig.
Fra det tidspunkt af var der ingen af os der sov.
Efter jeg havde dræbt Greenhill Gik jeg videre i to dage.
Så bandt jeg mit læder sammen, og prøvede at hænge mig selv.
Jeg ser stadig Green Hill for mig.
Mens Mather ser på mig fra den anden side.
Jeg kunne ha glemt smerten fået det overstået.
Hænge mig selv, og det ville være slut.
Men det er en dødssynd.
Jeg havde fundet en lejr af de indfødte.
Jeg ville have regnet et spyd i ryggen for en velsignelse.
Men de holdt sig væk.
Jeg ventede, men de forblev skjult.
Jeg så aldrig nogen.
Herfra begyndte landskabet at blive bedre.
Jeg gik i et par dage og nåede frem til en mose.
Der var ænder!
Jeg kunne ikke fange, dem som kunne flyve , Men jeg spiste nogle nogle af de små.
Fra toppen af bakken Jeg så et højt bjerg.
Jeg fulgte floden i mod det.
Et par dage senere fandt jeg En flok får.
Får!
Pearce klarede det fra Macquarie Harbor Til Jeriko
en rejse, ingen mand nogensinde har gjort før.
Det tog ham næsten tre måneder.
Bemærkelsesværdig! - Selvfølgelig.
Han nåede de første beboelser mere død end levende,
så udsultet, at de fleste troede, han var et spøgelse.
Han klarede sig med deres hjælp, og opholdt sig i hytter af hyrder og huler,
levede et hårdt liv,
og når han mødte andre fanger, der genkendte ham,
sagde han, at han havde fået en benådning fra guvernøren.
Over tid da han fik sine kræfter tilbage ,
faldt han over to andre undsluppet fra lejren ,
Davies og Tjörven.
De rejste rundt ved den vestlige grænse, i to måneder
Tiggede og stjal.
Trioen blev taget til fange af Det 48'erne og efter en skudepisode.
Davies blev skudt i benet.
De blev udskud.
Button Wood hørte sagen og besluttede at Pearce skulle tilbage til Sarah Island.
Hvorfor sende ham tilbage?
Spørg ham selv...
Jeg troede ikke på det !
Jeg troede ,at han dækkede over sine med flygtninge.
Han har tilstået alt i denne usandsynlige historie: mord, kannibalisme.
Jeg troede, han havde opfundet en historie, og hælde os sand i øjnene,
således at de andre, De ved, Green Hill og resten
kunne forblive på fri fod.
Jeg mener, Hvem kunne formode, at sådan...
en fyr,
kunne krydse landet, endsige at han...
ville være den eneste overlevende i en så vanskelig situation!
Pearce er en... Han er en tyv.
Han er en svindler, en stædig irer,
som ukuelig som alle de andre.
Han er stadig en statsborger til kongen
men jeg tog ham ikke for at være en vild.
Hør under alle omstændigheder
selv om det var sandt, Der var ikke noget lig.
Og for at få maximum straf for mord , kræver retten
et lig!
Mere end bare ord fra en berygtet løgner.
Hvordan reagerede han på din hjælpsomhed?
Jeg er ikke hans dommer. - Ja, men jeg var det,
og jeg så til, mens han får retfærdig rettergang.
Og hvad skete der, da han vendte tilbage?
Da han kom tilbage på Sarah Island,
Jeg gjorde indsigelse, Det tør jeg godt sige.
Hans omdømme gik før ham, Han tilbage venden...
fik andre indsatte til at se ham som en helt,
ikke som den ondskabsfulde kriminelle.
I hans sind var han sindssyg,
En udbrændt, gammel hest.
Han tilbragte de fleste dage lænket til en pæl på Grommit Island.
Pearce var langt udover fornuft.
Jeg er overbevist om, at den unge Cox ...
"overtalte" ham til at flygte den anden gang.
Cox var den mand, han dræbte. - Thomas Cox.
Pearce dræbte Cox, otte dage efter, mens de stadig havde proviant.
Han viste ingen anger, da han viste hvor liget lå.
Et lig...
Og her er vi... - Her er vi.
En landsmand eller ej, Manden er et monster.
Han skar, den unge mand i stykker og åd ham for hans kød,
Og det er mens han stadig havde brød og ost i hans lomme.
De øvrige fanger kiggede lidt anderledes på ham, da jeg bragte Pearce tilbage
Med hvad der var resten af Cox. - Så Cox's patetiske offer
gav lidt retfærdighed tilbage til fangerne.
Åh ja, en invitation!
Sorrell har bedt om fornøjelsen af dit firma,
Til middagen i aften.
Det første for en katolik, Philip.
Det var den samme historie som Pearce havde fortalt mig.
Fortabt i ham selv, Pearce blev sendt tilbage til Sarah Island.
Brændemærket ligeligt som såvel en løgner, som en helt,
hjemrejsen var en grusom twist.
Efter en vellykkede flygt, blev han betragtet som den bedste af Sarah Island.
Og derfor var han som et eksempel.
Flere prygl fulgte hinanden.
Jeg kan forestille mig, den smule fornuft, at han havde, var væk.
Parat til at flygte fra sin egen rædsel,
Den unge Thomas Cox Tryglede Pearce til at ledsage ham på flugt.
Pearce undslap anden gang
Tog afsted nord langs kysten.
Utilfreds dræbte Pearce Cox,
da det fremgik, at drengen ikke kunne svømme.
Med mad stadig i lommen , Pearce slagtede drengen.
Han signalerede til det første kommende skib,
og erkendte hans handlinger for anden gang.
Denne gang tror de ham...
Der var et lig...
Historien om Pearce.
Kort sagt, han er undsluppet to gange fra Sarah Island,
og begge gange spist hans følgesvende.
Rapporten i avisen er undertrykkende. - Han hænger for mord i morgen.
Som et led i hans kendelse
Tilskrev Justitsminister Peddar Pearce's krop til dissektion,
efter hans død.
Det forekommer temmelig ironisk, en kannibal der skæres op.
Til gavn for samfund og videnskab. - Skær ham i småstykker, siger jeg,
for at se hvordan sådan en grusomhed fødes.
Han er katolik, ikke Connolly?
Ja, ja, Det er rigtig Løjtnant-guvernør Sorell.
Har du forløst ham for hans synder?
Åh nej, det er en trist ting,
Jeg vil ikke have problemer her ved fru Brown's smukke bord.
Jeg hørte hans tilståelse.
Fangen gav en detaljeret redegørelse for...
sine sager til, løjtnant Cuthbertson og mig selv.
Historien er ikke rigtig egnet til bordet.
Vi må hellere spise vores aftensmad hastigt og trække os tilbage til salonen så. - Åh nej, nej...
Hvorfor bekende sig til en præst?
Så ville han ikke dø i synden.
Swift har beskrevet et Irland, hvor mennesker blev opdrættet som fødevarer,
en slags britiske regler, tror jeg. - Men en af de strengeste...
Lidt morbid, Syntes du ikke Mr Connolly?
Hans mål var, tror jeg, ved at nægte deres irske statsborgere deres rettigheder i deres eget land... - Ja,
satire, selvfølgelig.
Du kan vel ikke tro, at en Irer virkelig ville gøre det,
at spise en mand , Mener jeg.
At de vilde ikke holder sig tilbage...
Irland har givet afkald på meget ja...
Jeg forstår, mr Connolly,
At du vil give guds service til den dømte mand.
Ja, ja jeg vil. - Hvordan kan du give tryghed til sådan et monster?
Den skammelige frugt
af ulydighed til loven og menneskeheden kan ikke benægtes.
Blod skal udfordres med blod,
samfundet kræver det. De forbrydelser af Pearce
er dokumenteret og systematisk.
De kan ikke besvares med generøsitet men bør retsforfølges med iver
og fuldføres med hans død.
Men de forfærdelige prøvelser, jeg har været vidne til. Har ofte drevet desperate mænd...
til at være i stand til til forfærdelige handlinger.
Denne mand, Jeg forberedte til galgerne,
kom her frarøvet,
og allerede dygtig til at fastsætte ulovlige handlinger, og endnu en gang er han her,
i Van Diemens land,
Han gjorde et måltid af nogle af de mest...
foragtelige mennesker du kan forestille dig.
En pervers generation, dedikeret til idoler, blasfemisk,
ondskab, forfængelighed, uærlighed og drukkenskab.
Hvis genstridige under synes at afvise,
Han blev sendt til Sarah Island,
et sted med ekstra sanktioner.
Hah, hvis piskning kan uddanne en mand,
så lykkes det Pearce at blive uddannet, med to tusind slag på ryggen.
Mere end nogen anden før eller efter ham, og på trods af det, så
var han undsluppet!
Han var vidne til drab, og han dræbte selv, han undslap...
og myrdede igen, og han spiste menneskeligt kød, han er et udyr.
Skør, Af at få prygl.
Og han vil dø her,
i et mærkeligt land, alene, i bur, og intet lært...
Udover at kende til smerte, urin, lort, blod og død.
Det er Umenneskeligt fra start til slut og jeg bliver syg af det!
Men ja, Ja, jeg vil give ham trøst,
mens han venter sin død til Hans Majestæts behag.
Jeg gør det for frygt, fru Brown. - Af frygt, Connolly?
Frygt...
for hvad vi alle kunne være blevet.
Her ved verdens ende...
Kan jeg måske foreslå en skål?
Til...
fremskridt! - Fremskridt.
Fremskridt. - Fremskridt.
Alexander Pearce, dette er den sidste Herrens dag
du kan forvente at bruge på jorden.
Når den næste dag vil komme Så er du blandt de døde.
Du vil enten blive reddet, eller tabt.
I den Kristne himmel eller i skærsilden.
Du er blevet kendt skyldig i mord, gør dig ingen illusion,
Uanset hvem blodet af mennesker slynger, vil mennesket hans blod tilbage skal kaste,
for i det billede Skabte Gud mennesket.
Jeg beder Dem højtideligt, Alexander, nu for at bede for dig,
Søg syndsforladelse i disse sidste timer,
fordi det, der blev søgt og fundet af en tyv
som skal hænge sammen med vor Herre korsfæstet for at dø,
kan blive søgt og fundet af dig.
Dø, dømt på denne jord,
men indvilligede i at tilslutte sig Gud.
Ingen anden vej til sikkerhed er åben for dig,
dette er din eneste frelse.
Dette er ikke tidspunktet for forsinkelser eller tøven.
Ja...
Mange mennesker...
Lad os håbe, at den er 'grundliggende' ....
Jeg kan forestille mig, at vi skal være her et stykke tid,
Connolly er ikke rigtigt kendt for at være en kort taler.
Hm, avisen.
Taknemmelig for, at de fylder forsiden... - Officer!
Det er Kristus krop, , der er ofret for dig
Så det var det!
Selv før Pearce blev hængt for mord Var hans historier fortalt rundt om i kolonierne.
Få måneder efter han var hængt var det nåede til London.
Få lyttede ,hvis nogen gjorde det, Dette var blot en
mulig djævel, men mere sandsynligvis en uovertruffen tyv,
nedbrudt og pisket til det yderste.
Verden er altid bedre at forstå på en afstand
med historier om uhyrer og så videre.
Dette er sådan Alexander er husket.
Ikke som en mand.
Og af lige vel er få , mere sande ord sagt.
En fuld mave er at foretrække frem for alle former for "godhed".
Uden det, ved ingen hvad, sult kan gøre ved menesket.
SLUT Oversat Fra Hollandsk/Engelsk Til Dansk Af..... .....The. cc.....
Ondertitels door - SCHNIBBEL- Controle en aanpassingen: Goffini